Jos haluat mennä sinne tapaamiseen kapinakipittäjän kanssa, -
ehdotan, että sopeudut tilanteeseen, ja nopeasti.
Hienoa työtä, pojat. Näyttäisi, että saitte meidät keskelle vanhaa kunnon vallankaappausta.
Turpa kiinni, Pope. Miksi nyt, kenraali? Mitä oikein odotit?
Täydellistä syntipukkia? Toista Massia?
Olen odottanut, että tohtori Manchester tulisi järkiinsä.
- Ja vieläpä kärsivällisesti. - Ja minä toimin kansalaistemme etujen mukaisesti.
Ihmiset äänestivät siviilihallituksen, ei sotilasjuntan puolesta.
Älä ole niin naiivi, Arthur. Ennen pitkää muukalaiset löytävät meidät.
Meillä ei ole muuta vaihtoehtoa, kuin hyökätä, nyt.
- Oletteko puolellamme, vai vastaan? - Emme tällä tavalla.
Olen pahoillani, kenraali, mutta minun näkemykseni uudesta Yhdysvallasta -
ei ala armeijan vallankaappauksella.
Olen samaa mieltä, että Arthur on hukannut joitakin alkuperäisistä tavoitteistaan, -
mutta hänen vangitsemisensa, ja sotatilalaki? Toimenne ovat väärään johdatettuja, sir.
Oletin toisen Massin maineen perusteella, -
että olisitte innoissanne tilaisuudesta hyökätä.
Ilmeisesti oletin väärin.
Heittäkää heidät selliin!
Arvostan solidaarisuuttasi, Tom.
Tällä ei ole mitään tekemistä sinun kanssasi, Arthur. Usko se.
Tuo tarkoittaa, että ulompi suoja-alue on murrettu! Liikkeelle!
Liikettä!
Valmistautukaa ampumaan!
Valmistautukaa!
- Kenraali, odota! Nuo ovat kapinallisia. - Miten voit olla varma?
- Tuo, jolla on punainen silmä, tunnen sen. - Sanoin, "valmistautukaa ampumaan!"
Seis!
Emme tulleet tänne satuttaaksemme ketään.
Ben.
- Oletko kunnossa? - Ben!
Kenraali, käskekää miestenne laskea aseensa.
Sir?
- Älkää ampuko. - Laskekaa aseenne!
Tämänkin taistelun tarjoaa:
Suomennos: Kahvo Oikoluku: pexi
720p WEB-version ajoitus: CycoMiko
Me aloitamme, jos se käy.
On hyvä nähdä teitä jälleen, professori.
Olen pahoillani, että viime tapaamisemme päättyi niin huonosti.
Ketään ei voi syyttää, paitsi ehkä yhteistä vihollistamme.
Mitä helvettiä täällä oikein on meneillään?
Kipittäjät puhuvat ihmisten kautta. Älä kysy miten.
Mikä... Mikä toi teidät tänne?
Kapteeni Weaver, en tiedä ymmärrättekö, kuinka suuri palkinto käsissänne oli, -
kun vangitsitte sen yliherran.
- Emme välitä palkinnoista. Yritämme vain selviytyä. - Ymmärrettävää.
Se kyseinen yliherra valvoo kaikkia sotaliikkeitä mantereen itäpuolella, -
ja olen varma, että jos olisitte tienneet sen, -
- ette olisi antaneet sen elää. - Miten yksi kalapää voi olla niin tärkeä?
Yliherrojen suurin vahvuus on myös niiden perimmäinen heikkous
Niitä kutsutaan Eshpeneiksi, ja niillä on käsittämätön älyllinen kapasiteetti, -
eli ne eivät tarvitse laskennallisia- tai tiedonhallintalaitteita, tietokoneita.
- Ne pitävät kaiken tiedon päässään? - Toisin sanoen, kyllä.
Jokainen niistä hallitsee suuria osia planeettainvälisistä operaatioista.
Mutta koska ne puhuvat monien valjastettujen lajien kautta, kuten me, -
alistajiemme on pidettävä suunnitelmansa salaisina.
En tiedä, miten mikään tästä koskisi meitä.
Kenraali, jos se yliherra olisi kuollut, muukalaisten toiminta tässä osassa maata -
olisi joutunut täyteen kaaokseen.
Et ole vieläkään vastannut siihen, miksi tämä tieto olisi tärkeää nyt.
Olemme saaneet agenttiemme avulla tietoomme Esphenien liikkeet.
Tiedämme, milloin ja missä se on, ja mikä tärkeämpää, -
- milloin se on suojattomana. - Missä?
Ne rakentavat suurta asetta 35 leveysasteella, alle 800 kilometrin päässä täältä.
- Millaista asetta? Mikä sen tarkoitus on? - Emme ole saaneet sitä tietoa vielä.
Sitä paitsi, se ei ole oleellinen tarkoituksellemme. Tiedämme sen -
yliherran menevän tarkistamaan sen edistymistä kolmen päivän päästä.
Joten, menemme vain sinne, ja tapamme sen otuksen?
- Tokihan siellä on puolustusmekanismeja. - Pinnalla kyllä, mutta...
maanalaiset luolat ja kalkkikivihalkeamat johtavat suoraan laitoksen ulkopuolelle.
Jos tiedätte tämän kaiken, mihin te meitä tarvitsette?
Emme pääse alueelle huomaamatta.
Ne tuntevat läsnäolomme valjaiden takia.
Eikä meillä ole aseita, joilla päästä laitokseen ja tappaa yliherraa.
Siksi paljastimme itsemme teille, ja pyydämme apuanne.
Siinä on paljon tietoa sulateltavaksi.
Tarvitsemme aikaa käsitelläksemme asiaa.
Kuten haluatte. Odotamme kaupungin ulkopuolella.
Mutta aikaa ei ole hukattavaksi, kenraali.
Tällaista tilaisuutta harvoin tulee toiste.
Olen samaa mieltä.
Täytyykö sinunkin lähteä? Etkö voisi jäädä edes yöksi?
- Veljesi pitäisivät siitä. - En voi.
En ainakaan vielä.
Pitää mennä.
Herrat, voin kertoa, etten ole koskaan kuullut suurempaa paskapuhetta.
Sir, tiedän, miltä se vaikuttaa, vastentahtoisesti minäkin uskon, -
- että kipittäjäkapinalliset ovat totta. - En lähetä joukkoja hukkareissulle -
punasilmäisen hirviön kanssa, totta tai ei!
- Kenraali, olen tuntenut Dan Weaverin ja Tom Masonin... - Tämä keskustelu on ohi.
Kersantti, viekää nämä miehet takaisin häkkeihinsä, ja suojatkaa turva-alue.
Jos ne hiton otukset tulevat kymmenen metrin päähän tätä paikkaa, ampukaa ne.
- Kyllä, sir. - Poikani on yhä tuolla niiden kanssa.
Se on valitettavaa, muttei minun vastuullani.
Mitä sille "viedään sota vihollisen luokse"- puheelle tapahtui, kenraali?
- Tuo on asiatonta, professori. - Sir!
Mitä nyt, kapteeni? Kärsivällisyyteni loppuu kohta.
Olette oikeassa, sir.
On hullua riskeerata Charlestonin armeijaa niin vaarallisella tehtävällä.
Mutta tiedän yksikön, joka pystyy siihen tehtävään, ja se on toinen Mass.
Olen pahoillani, kapteeni Weaver, mutten riskeeraa edes sinun yksikköäsi.
Se on itsemurhatehtävä.
Olemme eläneet kuoleman rajoilla jo niin pitkään, ettemme muusta tiedä.
Ja tiedät, että olemme vain piikkinä perässäsi niin kauan, kun olemme täällä.
- Olenko väärässä, Tom? - Olette oikeassa, kapteeni.
Itse asiassa, tekisin siitä tarkoitukseni.
Olkoon.
Kerätkää taistelijanne.
Voitte kokoontua kipittäjäkaverienne kanssa ulkona.
Voitte poistua.
Kersantti Clemons, minun ei tarvinne kertoa, että meillä on nyt tilaisuus.
- Ja se odottaa ulkopuolella. - Tarkoitatte kipittäjiä.
Tarkalleen. Valmista miehesi.
En halua jättää yhtään kipittäjän paskiaista henkiin.
Kyllä, sir.
Hei, Ben!
Mitä sinä teet täällä, Hal?
Eikö omaa veljeään saa nähdä?
- Et kai sinä nuku noin? - Kokeilin sitä. Veri pakkaantui päähäni ja pyörryin.
Ilmeisesti olen ihminen.
- En tarkoittanut sitä noin. - Vitsailin vain.
- Oikeasti, miksi tulit tänne? - Nähdäkseni sinut.
Tiedän, että asiat kävivät hulluksi välillämme, ja...
Halusin vain sanoa, että olen pahoillani.
Osuuttani siitä, olen todella pahoillani.
Minäkin olen pahoillani.
Mikään ei ole näyttänyt käyvän järkeen viime aikoina.
Aamen sille.
- Tähän asti. - Todellako?
- Kuinka niin? - Uskon löytäneeni paikan, johon kuulun.
- Tarkoitatko tätä, kipittäjien luona? - Kyllä.
- Paikkasi on perheesi luona, hölmö. - Hal.
Ei, olen tosissani. Isä tarvitsee sinua.
Me kaikki tarvitsemme sinua. Sait hupisi. Nyt on aika palata kotiin.
Maailma ei enää toimi niin.
Ei siitä ole kauaakaan, kun taistelimme rinnakkain.
- Olimme melkoinen joukkue, muistatko? - Niin olimme.
Mutta...
Aiot jäädä.
- Niiden luokse. - Niin.
- Sinä se osaat olla turhauttava. - Olen nuorempi veli. Sitä me teemme.
Niin kai. Mutta...
olet niin hiton hyvä siinä.
Ole varovainen.
Sinä myös.
Tämäpä oli lyhytaikainen paratiisi.
Jos totta puhutaan, olen mieluummin etulinjassa.
En koskaan uskonut sanovani sitä, mutta siitä saa...
- Sävärit? - Niin. Se kai on.
Ehkä olemme vain taistelleet jo niin pitkään, ettemme tiedä muuta.
Tiedän...
Olen pahoillani.
Oletko kunnossa?
Kyllä, olen kunnossa.
Ei se ole mitään.
Tietääkö Tom?
Että olen raskaana?
Ei.
Enkä aio kertoa hänelle ennen kuin palaamme tältä tehtävältä.
Kotiaresti.
Voiko hän olla yhtään nöyryyttävämpi? Rakensin tämän yhteiskunnan.
Kutsuin Bresslerin tänne liittyäkseen meihin, hitto vie.
Kenraali ylitti rajan. Se on selvä.
Mutta sinunkin on otettava vastuuta siitä, mitä täällä tapahtui.
Niin kai. Niin kai pitäisi.
Kyllä, tein joitakin virheitä päätöksissä. Eikä kenraali ole ilkeä mies, Tom.
Ongelma on vain siinä, että hän ajattelee...
- kiväärillään. - Arthur, en ole kuullut sinun puhuvan kielikuvilla.
- Tähän tilanteeseen se sopii, eikö? - Se on selvä.
Kun eversti Porter laittoi Weaverin ja minut yhteen, luulin hänen olevan hullu.
Puoliksi odotin hänen tappavan minut nukkuessani.
Mutta jotenkin, jollain tavalla, löysimme yhteisen sävelen.
Mutta me molemmat tiedämme vaaran sotilasvallassa.
Ehkä, mutta kuten olen sanonut, emme voi vain työntää päitämme hiekkaan, -
ja olettaa, etteivät muukalaiset ole tuolla.
Tarkoittaen, että lähdet tälle...
- itsemurhatehtävälle. - Kyllä.
Isä, leirimme, kimppuumme hyökättiin.
Tämä ei ole punasilmä. En näe sitä. Missä se on?
Hän ja muutama muu pääsi pakenemaan.
Oletko varma, ettet osaa kertoa mitään hyökkääjistä?
- Pieninkin yksityiskohta voi auttaa. - En. Oli pimeää. Näin vain suuliekit.
Ne tulivat tuolta. Juoksimme joka suuntaan, ja sitten joku löi minua päähän.
"Me"? Tarkoitatko... Kipittäjiä?
- Ja toisia valjaista irrotettuja lapsia. - Ei kengänjälkiä. Hylsyjä oli joka puolella.
5.56:ia ja 7.62:ia.
90 prosenttia aseista Charlestonissa ampuvat näitä.
- Tulimme tänne luottaen. - Selvä, selvä. Rauhoitu, poika.
- Rauhoitu? Hän sai melkein surmansa. - Ymmärrän, miksi olet vihainen, professori.
- Jos se olisi ollut minun poikani... - Se ei ollut sinun poikasi.
Ei. Minun poikani kuoli kipittäjän toimesta.
Aivan kasvojeni edessä.
Lähes jokainen Charlestonissa on nähnyt rakkaansa murhatun tuollaisen toimesta.
Joten onko ihme, jos joku toimi tunteidensa pohjalta?
Et kai hyväksy hyökkäystä, kenraali?
Sanon vain, että mitä tapahtui. Se siitä. Loppu.
Peruutan tehtävän.
- Et voi tehdä sitä! - Se on käskyni.
Isä. Tämä tehtävä on suoritettava. Kyseessä ei ole vain kapinalliset tai yliherrat.
Tämä ase tuhoaa kaiken, jos se valmistuu.
- Punasilmällä ei ollut tietoja aseesta. - Hän ei tiennyt, luottaisiko Bressleriin ja muihin.
- Ymmärrän. Se vain... - Minulla on suunnitelma päässäni.
Voin viedä meidät sinne. Voin hoitaa meidät sisään.
- Kapteeni? - Päästä sisään ja ulos, ennen kuin ne ehtivät reagoida.
Se vaatii pienemmän ryhmän, mutta... Kyllä.
- Kyllä hitossa. - Kenraali!
- Mitä nyt? - Sir, kaikella kunnioituksella, -
toinen Mass lähtee tälle tehtävälle.
- Annoin juuri käskyn. - Ymmärrän sen, sir.
Mutta lähdemme silti, luvallasi tai ilman.
Olkoon. Saatte lupani.
Kyllä, sir.
- Tässä. - Pakatkaa reppunne!
Aseet valmiiksi! Lähdemme liikkeelle.
On hyvä nähdä teidät pukeutuneena normaalisti, kapu.
Sinä sen sanoit, Dai. Se parantaa kapteenin karua komeutta.
Niin, kapteeni on nyt tyylikäs.
Selvä. Turpa rullalle.
Tai tämä "tyylikäs", "karu" koon 45 saapas aloittaa perseelle potkimisen!
Kyllä, sir. Valmistaudutaan lähtöön!
- Hei, Jeanne, mitä sinä teet? - Miltä näyttää, isä? Varustaudun.
Ei, sinä et lähde mukaamme.
- Osaan kyllä huolehtia itsestäni taistelussa. - Sitä en epäilekään yhtään.
- Tarvitsette taistelijoita, joihin voit luottaa. - Tietenkin tarvitsemme.
- Mutta se ei ole kyseessä. - Se on.
Sinun pitää olla täällä, Charlestonissa.
Charlestonissa? Ei, isä, paikkani on vierelläsi, taistelemassa.
Kultaseni...
totuus on, oikea totuus...
en kestäisi ajatusta, että menettäisin sinut taas.
Samat sanat. Ainakin kuolisimme yhdessä.
Mieluummin niin, kuin jäädä odottamaan paluutasi.
Jonkun on selvittävä tästä sodasta, viimeisteltävä se, mikä täällä on aloitettu.
Ja tiedätkö mitä? Kun näin, kuinka nousit Manchesteriä vastaan siellä korokkeella.
Uskon...
Tiedän, että olet se henkilö.
Mutta... Minä... En halua, että kuolet, isä-karhu.
Älä sinä huolehdi siitä, karhunpentu.
Isukkisi on liian itsepäinen kuolemaan.
En tiennytkään, että osaat piirtää.
En minäkään. Se on yksi monista valjastamisen hyödyistä.
- Olen vaikuttunut. - Mikä tuo on?
Se on erikoisuuteni. Kutsun sitä "seinänkaatajaksi."
- Sanopa uudelleen? - Se räjäyttää reiän mihin tahansa. - Kuulostaa hyvältä.
Lopultakin, kaikkien pakenemiskuukausien jälkeen, viemme taistelun niiden luokse.
Näille olisi ollut käyttöä aiemmin.
Meillä on ne nyt. Vain sillä on väliä.
- Kohtaamme kääntöpuolella, Jim. - Tuo heidät kotiin.
- Selvä, liikettä! Tämä ei ole turistikierros. - Todellako, kapu?
- Luulin, että olimme menossa katsomaan Grand Canyonia. - Hei!
Sinulla on teräspallit, kun kehtaat näyttäytyä sen jälkeen, kun rei-itit käteni.
Olen pahoillani siitä, Lyle. Olen todella. Clemons aikoi tappaa sinut.
- Mitä univormullesi tapahtui, solttupoika? - Heitin sen polttouuniin.
Minun olisi pitänyt tietää paremmin, kuin edes pukea sitä päälleni.
En pitänyt siitä, mitä se teki päälleni.
Miten on, haluatko minut takaisin, Pope? Sain pääni taas oikeille raiteille.
Mitä minun pitäisi sinun mielestäsi tehdä, Tector?
Se on varmaankin sinusta kiinni.
Niin se on. Aja kärryä.
- Isä! - Hei, kaveri.
Halusin toivottaa sinulle hyvää metsästystä.
Kiitos. Palaan parin päivän päästä.
- Tiedän. - Mitä muuta?
Sitä vain...
luulin todistaneeni, että olen hyvä taistelija.
- Tietenkin, olet paras. - Mikset sitten ota minua mukaasi?
- Eikö se ole selvää? - No, ei.
Lourdes. Hänellä on ollut rankkaa Jamilin takia ja muutenkin.
Halusin jonkun jäävän pitämään hänet turvassa.
Selvä se, isä.
Ei sinun tarvitse tulla mukaan.
Onko naisten jäätävä kotiin, kun miehet taistelevat pahoja muukalaisia vastaan?
- En minä sitä niin tarkoittanut. - Tiedän miten käyttäydyt verta nähdessäsi.
Voit pahoin kolmella eri tavalla.
En haluaisi kenenkään vuotavan kuiviin, kun voisin olla estämässä sen.
Hei. Pidä huolta itsestäsi.
Liikkeelle! Emme halua myöhästyä sen kalapään tapaamisesta!
- Oletko kunnossa? - Olen.
- En vain pidä ahtaista paikoista. - Olisit kertonut minulle.
Olisit voinut jäädä autolle Lylen ja Crazy Leen kanssa.
- Älä taas aloita tätä. - Olet oikeassa. Anteeksi.
Vanhat tavat.
Se on herttaista, melkein retrolla tavalla. Mutta...
Tajuan. Sanoin jo tarpeeksi.
Ajattelin... Ajattelin, että tämä olisi hyvä paikka mönkijöille.
Kiitos siitä ajatuksesta.
Vakavasti ottaen. Ellemme löydä täältä pois...
- Haluan vain sanoa... - Älä.
Selviämme täältä. Kuten aina ennenkin.
- Mutta Hal, entä jos emme? - Selviämme.
Kammio on tämän seinän toisella puolella.
- Se täsmää pohjapiirrosta. - Tule tänne, ja viritä se.
Isä... Se on täällä. Tunnen sen.
Selvä. Kohtaamme sen yhdessä -
ja varmistamme, ettei se pääse tältä planeetalta hengissä.
- Miltä näyttää, pojat? - Vielä pari sekuntia.
- Pitäkää perseistänne kiinni. - Lanka palaa.
Peruuttakaa. Peruuttakaa.
- Muukalaisten täytyi kuulla tuo. - No missä ne sitten ovat?
Ne tulevat varmasti ihan kohta.
- Minnepäin, Ben? - En ole varma.
- Anthony, Maggie, hakekaa C-4. - Kyllä, sir. - Hyvä.
Tom. Vie Ben, Hal, Maggie, Anne ja Dai vasemmalle.
Loput seuraavat minua oikealle. Alamme kylvää räjähteitä. Tapaamme luolan suulla.
Räjäytämme tämän koko paikan, ja yliherran siinä samalla.
Selvä, tehdään se, heti.
Vauhtia. Jaa ne.
- Se osoittaa taivaalle. - Tiedän.
Miksi? Ne tuhosivat jo ilmavoimat.
Sitä ei tarkoitettu ihmisiä vastaan.
Kipittäjiä!
Professori Mason?
Mikä epämiellyttävä yllätys.
Anne, oletko kunnossa?
Olen kunnossa.
Voin sanoa sen, ettei tohtori Glass tule olemaan enää koskaan kunnossa, Tom.
Älä kuuntele häntä, isä! Hän yrittää vain...
Riittää jo, Ben!
Herrani yritti olla kärsivällinen kanssasi, Tom.
- Mutta olet jatkuvasti vaivaksi. - On hyvä olla hyödyksi.
Se varmaan pelästyi kovasti. Eikö se uskalla näyttää rumaa pärstäänsä?
Päinvastoin. Hän on tässä.
Hän on kiinnostunut siitä, miten löysit tämän paikan ja tiesit meidän olevan täällä.
- Varmasti. - Kerrot meille... Kaiken.
Voit saman tien hoitaa asian, ja tappaa minut, koska en kerro yhtään mitään.
Sinä kuolet, Tom. Kuten te kaikki muutkin.
Pelkään, että herrani vaatii sitä.
Mutta ensin, muistat varmasti tämän...
ja tuskan, jota se aiheuttaa.
Karen! Lopeta se!
Olen halunnut tehdä tämän jo jonkin aikaa.
Mene pois hänen luotaan!
Hal!
Kertokaa meille kaikki, mitä tiedätte.
Painu helvettiin.
Luulenpa, että säästämme tohtori Glassin viimeiseksi.
Vanhojen aikojen vuoksi.
Etkö parempaan pysty?
Nauttiiko se kidutuksemme katsomisesta?
Hän ei välitä teistä enempää, kuin sinäkään välittäisit hyttysestä, Tom.
Olet hänelle pelkkä ärsyke.
Toivoin välttäväni tämän.
Ei! Älä koske minuun!
Hän on raskaana, Tom.
Hän odottaa lastasi.
Et tiennyt sitä.
Hyvä on! Kerron kaiken, mitä haluat tietää! Älä vain tee sitä.
Hal? Tulet kuntoon.
Se ei ole vielä ohi, Tom! Ette voita koskaan!
Ette ikinä!
Haemme apua.
Ymmärrän.
Meidän pitää mennä. Anthony, Pope, laittakaa räjähteet valmiiksi.
Kaikki muut luolaan. Räjäytämme tämän vehkeen.
Tector, auta minua Dain ruumiin kanssa.
Kyllä, sir.
Tehtävä suoritettu, sir.
Selvä, tuokaa heille jotain syötävää!
Tai tuokaa heille mitä ikinä he haluavatkaan!
Hyvin tehty, Dan. Olen todella ylpeä toisesta Massista.
Se ei ollut kaunista, mutta hoidimme homman. Menetimme tosin Dain.
Hän oli hyvä mies.
Isä! Ben!
- Oliko se siistiä? - Se on yksi sana sille.
Eli, jäätkö tänne, luoksemme?
- Matt, Benillä on tärkeää tekemistä. - Tietenkin jään.
Ajattelinkin juuri, että meidän pitäisi pelata monopolia, -
- jos luulet voittavasi minut. - Tietenkin voitan sinut, luuseri.
Hei, missä Hal on?
En ole täysin varma, mikä on vialla. Hänellä saattaa olla lievä aivotärähdys, -
mutta hänen elintoimintonsa ovat normaalit, ja hän hengittää itse.
- Tarkoittaen mitä? - Oikeastaan, ei mitään.
Meidän on vain odotettava, ja nähtävä mitä tapahtuu.
Juuri nyt on parasta, että annamme hänen levätä.
Lupaan pitää häntä silmällä.
- Eli... - Eli...
Olet raskaana.
Aioin kertoa sinulle, mutta...
- Mitä mieltä sinä olet siitä? - En ole varma.
Entä sinä?
Kun ajattelen sitä, olen iloinen.
- Mitä? - En tiedä.
Mietin vain, kuinka reilua on tuoda lasta tällaiseen maailmaan.
Jos meillä on mitään tulevaisuutta...
kenelläkään meistä, miten emme voisi?
- Valloittava sankari. - Vai tuhlaajapoika?
Ei koskaan. On hyvä saada sinut takaisin turvaan yhtenä kappaleena.
- Ikävä kuulla pojastasi. - Niin.
- Voimme vain toivoa. - Tietenkin. Tietenkin.
Olet rukouksissani, ja kaikki tämän laitoksen resurssit ovat käytössäsi.
- Arvostan sitä kovasti. - Haluaisitko juotavaa?
Ei kiitos.
- Oletko varma? - Whisky, kuivana.
Kuulin, että Bressler suostui palauttamaan siviilihallinnon.
Kyllä, mutta siinä on vastalause.
Ehtona on, että minä en ole enää enemmistön johtaja.
- Ymmärrän. - Totta puhuen, tottelen sitä mielelläni.
Se työ sopii paremmin nuoremmalle miehelle, kuten sinulle.
Arthur, en voi.
Olen imarreltu, mutta ei.
Pysyn maisemissa, kunnes Hal paranee, -
mutta kapteeni Weaver ja minä sovimme jo, -
Charleston ei ole paikka toiselle Massille.
- En toivonut tuota vastausta. - Tiedän, ja olen pahoillani.
Mutta kun ne paskiaiset ovat poissa, lupaan, että olen ensimmäinen, -
joka ottaa vasaransa, ja hakkaa miekastaan parhaan mahdollisen kyntöauran.
Mutta ennen kuin se päivä koittaa... Minä taistelen.
En sen takia, että haluan, vaan sen, että minun täytyy.
Miten hän otti sen?
Ei hyvin.
- Eli? - Mitä pikemmin pääsemme pois täältä, sen parempi.
Niin.
- Me kaksi olemme kulkeneet pitkän matkan. - Niin olemme.
Enkä tiedä tarkalleen mitä tuolla on, -
- minulle tai toiselle Massille. - En minäkään.
Mutta mitä se sitten onkaan, kunhan teemme sen yhdessä, joukkueena.
- Tiedäthän? - Tiedän.
- Maanjäristys? - Ei! Ei maanjäristys!
- Mitä helvettiä nuo ovat? - Jotain, mitä emme ole ennen nähneet.
Ensi kesänä jatkuu, siihen asti